EN ORIGINAL FILM FRA NETFLIX
Iltniveauet er 1 procent.
Kapslen ankommer om 17 timer.
Jeg ved det.
Snart vil du kunne ånde igen.
Du kommer til at møde det første menneske i dit liv.
Det tredje.
Vær ikke vred, Helena.
Det afhænger af din tællen.
Jeg er ikke vred.
Din mor og jeg har diskuteret det tusinde gange.
Vi har gentaget beregningerne igen og igen.
Det er den bedste løsning.
Os tre på rumskibet ville have ilt nok til lidt over et år.
Men hvis du rejser alene,
ville niveauerne vare fire eller fem gange længere.
Helena,
hvis bare jeg kunne have krammet og kysset dig en sidste gang,
men jeg kender dig.
Og du ville ikke have ladet os gøre det.
Vær nu stærk.
Hæng i, indtil ingeniøren ankommer.
Jeg ved, du klarer det.
Vi elsker dig meget højt.
Det er tid til at stå op, Helena.
Dag 7.409 på din rejse.
Reserveilt aktiveret.
Det ugentlige medicinaltjek venter.
Hjertecyklus god.
Ankelbruddet er næsten helet.
Belast den ikke i de næste par dage.
Dig.
Ja, mig. Har du bemærket mig?
Kobling igangsat.
Manøvre gennemført.
Åbner ydre lås.
Robotingeniør 11 beta 57.
- Helena. - En fornøjelse at møde dig, Helena.
Jeg har kun 50 timers autonomi. Det er denne vej, ikke?
Vi fandt aldrig ud af, hvorfor iltmatrixen fejlkonfigureredes.
Rebecca-enheden fandt ikke engang en forklaring.
Okay.
Det er sjældent, men det sker.
Selv i større rumskibe end dette.
Kan du ordne det?
Ja.
Jeg er den eneste tilbage.
For tre år siden…
…rejste mine forældre, så jeg kunne overleve.
Det er jeg ked af.
- Hvad hedder den? - Den hedder Kubic.
Den finder dårlige forbindelser.
Den gør arbejdet hurtigere.
Sig til, hvis du har brug for noget.
Tak.
Hvad hedder du?
Alex.
Skal vi spise middag, Alex?
Nej, jeg kan ikke. Jeg har for meget arbejde.
Jeg har bare aldrig haft en gæst før.
Eller spist med andre end mine forældre.
Du skal vel spise, ikke?
Om en halv time?
De foretog navigationsberegningen og indså, at det at rejse alene
var den eneste måde at nå hertil på.
Hvor nogen kunne komme og hjælpe mig.
Du var faktisk heldig, Helena.
Ja, hvis fejlen var opstået på noget andet tidspunkt i løbet af rejsen,
havde ingen hørt vores nødsignal.
Det er sandt.
Har du aldrig været nysgerrig efter at se Celeste?
Jeg har ikke samme styrke som I kolonister.
Jeg har aldrig kendt til andet.
Jeg steg ombord som baby og ifølge planen,
vil jeg være 40 år, når jeg stiger af.
Nogle gange giver det ingen mening.
At bruge halvdelen af sit liv buret inde på vej et sted hen.
Men så husker jeg, mine forældre var kolonister.
Og at jeg også er det.
Og at jeg skal nå Celeste,
selv hvis det kun er for at ære det offer, de bragte.
Tid til at stå op, Helena.
Dag 7.410 af din rejse.
Reserveilt deaktiveret.
Hej.
Jeg kan ånde bedre.
Jeg er næsten færdig.
Det er klar i morgen.
Jeg forstår ikke et ord.
Hej, Helena.
Jeg kan ikke spise middag i aften.
Hvorfor ikke?
Jeg har to-tre timer mere med Rebecca, og jeg skal hvile mig.
Klart.
Godnat.
Hjertecyklus god.
Puls en smule høj.
Blodtryk normalt.
Hvad laver du?
Jeg betragter dig.
Hvorfor?
Jeg har aldrig kysset nogen.
Helena…
Jeg skal bruge de næste 20 år herinde.
Alene.
Men hvis du vil have, jeg går, gør jeg det.
Går du uden at sige farvel?
Jeg ville ikke vække dig.
Jeg er ked af, hvad der skete i går.
Det er jeg ikke.
Åbner ydre lås.
FARE - STRÅLINGSRISIKO
KUN FOR AUTORISERET PERSONALE
ÓRBITA-PROGRAMMETS HOVEDKVARTER
Hovedturbinen nåede 100 i skala-modellen.
Det ved du godt, hvad betyder, ikke?
At med lidt held, kan de første rumskibe tage afrejse om 20 eller 30 år.
Med lidt held og forsigtighed,
er vi nok stadig i live til at kunne se det med vores egne øjne.
Jeg troede, du ville være mere spændt.
Jeg er spændt, Hugo.
Sådan ser du ikke ud.
Hvad er der galt?
Jeg ved det ikke.
Hvad?
Vi har aldrig tænkt på passagererne i simulatorerne.
Al den tid.
Derfor har vi data fra deres biovidne.
Men det er tal.
Ja, tal. Det mest præcise sprog, der findes.
- Men vi taler om noget andet. - Hvad?
- Vi taler om mennesker. - Vi har altid talt om mennesker.
Men ikke om ti mennesker.
Vi taler om otte milliarder mennesker.
Alex, jeg har viet halvdelen af mit liv til det her projekt.
Og selvom du kun har været her fem år,
ved jeg, det betyder lige meget for os.
Tag Órbita 10-dokumentmappen og gå hjem og hvil dig.
Du har kun én simulator tilbage.
Når du har lukket den sidste dør, vil du se anderledes på alting.
Ren.
Miljøministeriet annoncerer, at det vil
skabe flere kunstige storme næste uge i alle byens nordlige distrikter.
Der vil være natteregn, som forekommer hver onsdag i næste måned.
Temperaturer i morgen…
Adgang godkendt.
Hvorfor bringer du ikke det her til Monica?
Jeg tror ikke, hun vil bryde sig om det.
Kom forbi 99 en af de her aftener.
Vi savner dig, mand.
Testresultaterne kom ind i går.
Kom forbi og hent dem, når du vil.
Hvorfor ikke spare mig turen?
Dine knogler er fine, og det er dine resultater også.
Du har strålingsspor i din krop, men intet unormalt.
Du skulle ikke være gået ind i simulatorerne, men du var heldig.
Kommer du ikke over til middag i aften?
- Det ville glæde Monica at se dig. - Ikke i aften, Xiao.
Bare rolig. Jeg lover, at jeg ikke tænder fjernsynet.
I dag er femårsdagen for styrtet af det første civile fly
med en ren androide-bemanding,
en katastrofe, som dræbte 207 mennesker
og såede tvivl omkring nye tendenser i industrien.
Vi har forsøgt at kontakte Alex Rojas,
som stod bag de nu nedlagte Icarus 3000-piloter.
Men programmet var ude af stand til at finde ham.
I aften har vi adskillige eksperter,
som vil analysere hvad kan være nøglen
til at gøre den nye generation af androide-bemandinger 100% pålidelige.
Vi taler med dem efter denne reklame.
Jeg forstår ikke et ord.
Ved du hvad?
Jeg burde være glad for, at Alex løste problemet.
Men…
Jeg ved ikke hvorfor, men det er jeg ikke.
Jeg ville ønske, det havde taget ham længere.
De første rumskibe til Celeste kunne rejse afsted om 15 år.
Boarding-protokollen forbliver dog uklar,
og denne skal godkendes af deltagende nationer.
Afhængigt af individets reproduktive egenskaber…
- Godmorgen. - Godmorgen.
ÓRBITA 10
ADGANGSNIVEAU 3 - 09
SAMTALEPIGER
- Hej. - Hej.
Silvia er sent på den. Hun har stadig et par kunder.
Jeg venter på hende.
Du har tabt dig.
Er det et kompliment?
Det er en advarsel.
Silvia, hvor mange sessioner har vi haft?
197 inklusive i dag.
Så mange?
Tja, det siger skærmen.
Så er det på tide at være ærlige overfor hinanden.
Det troede jeg, vi var fra starten, Alex.
Det er det, terapien her handler om.
Der er passagerer inde i simulatorerne.
Det ved jeg godt.
Nej, du gør ej.
Jeg taler ikke om videnskabs-parrene, vi alle kender.
De satte babyer derind.
Babyer, som nu er voksne.
De har været derinde hele deres liv.
De tror, de er på vej til Celeste.
- Jeg forstår ikke. - Menneskelige forsøgskaniner.
Har du hele tiden vidst det?
Ja.
ADGANGSNIVEAU 3 - 09
Kobling igangsat.
Hvad foregår der?
Hvad er det her?
Er der en docking-anmodning?
Oprindelse ukendt, Helena.
Åbner ydre lås.
Manøvre gennemført.
Jeg ved, at det her vil lyde skørt…
…men vi er ikke, hvor du tror.
Dette er ikke et skib, Helena.
Det er en simulator.
På den anden side af denne dør…
…er Jorden…
Vi må ud herfra nu, Helena.
Tag afsted. Gå tilbage til din kapsel.
Den har optaget dig siden du var baby.
Der er to mere her i gangen og ét i dekompressions-kammeret.
Jeg frakoblede dem. Vi må afsted.
Jeg bad dig gå.
Det er et biovidne.
De plantede det i dig, da du blev født.
De måler dit helbred.
Lad mig tage den ud.
Det gør ikke ondt.
Helena. Helena. Helena!
Du skal se det her.
Vi sender dine helbredsdata i en kodet besked.
Hjertecyklus god.
Puls normal.
Arterietryk stabilt.
Rebecca?
Rebecca er en navigationsrobot.
Hun kommunikerer ikke med det ydre.
Er du klar?
Åbner ydre lås.
Lad os komme afsted.
Kom så, Helena.
Vær ikke bange.
Kom så.
Helena, giv mig din hånd.
Godt, Helena. Du klarer det godt.
Kom så.
Sådan.
Vi er der næsten.
Du må lægge dig herned, okay?
Simulationscenter, klart.
Bekræftet, tjek den næste.
Niveauerne er højere end normalt.
Det er dragten. Du efterlod den udenfor.
Port!
Det samme skete med de andre rumskibe.
Det var alt sammen planlagt.
Siden hvornår?
Siden før du blev født.
- Og at du kom til skibet? - Også det.
Iltmanglen var kun en undskyldning.
- Det tjekkes i kodet form. - Hvorfor gik du så ind?
Teknisk inspektion af Rebecca-enhederne.
Jeg vil se dem.
Ingen må vide, du er ude.
- Men de er mine forældre. - Ingen, Helena. Slet ikke dem.
- Hvorfor? - Fordi de er militære videnskabsfolk.
De har viet deres liv til dette projekt.
- Men de er min familie. - Nej, de er ej.
Det er de ikke.
RUMPIONER
- Hvad er det? - Torden.
Det kommer til at regne.
Kom så.
JEG HAR ET MØDE TILBAGE OM TO TIMER
VI BOR HER, MEN TAG IKKE UD UDEN MIG!
HVIS NOGEN RINGER PÅ, SÅ ÅBN IKKE.
BADET NEDENUNDER VIRKER IKKE.
HUSK, JEG ER TILBAGE OM TO TIMER
FLYT VENLIGST IKKE BRIKKERNE
Hvad, hvis de finder ud af det?
Det burde de ikke.
Det er ikke et svar, Alex.
Hvad, hvis noget går galt?
Det er for farligt.
Den risiko løber jeg gerne.
Klart.
Det er det, der bekymrer mig.
Alex.
Se ikke sådan på mig. Troede du virkelig, jeg var en ulv?
Nej, men vi bør ikke se hinanden.
Min mobiltelefon.
Jeg har en lejlighed, jeg aldrig bruger, i Isaura-distriktet.
Hvis du får brug for at forsvinde et stykke tid,
så ringer du bare.
Og tal venligst ikke om det her i kabinen igen.
Nogle gange optager de samtalerne.
Tak, Silvia. Jeg mener det.
Forsvind så.
Hej.
Sært. Jeg har altid haft samme tøj, men i alle størrelser.
Hvad har du lyst til i dag? Hvor vil du gerne hen?
Det ved jeg ikke.
Hvad er dit yndlingssted?
Sommetider er de simpleste mekanismer
faktisk de mest komplekse.
Jeg kunne bruge hele mit liv på at betragte dem.
De er sære,
men smukke.
Er havet langt væk?
Havet er ikke, som det var engang.
Syretidevandet vil ødelægge alting.
Hvis ingen ordner det, kan de snart kun bo i steder som dette.
Var du nogensinde i vandet?
Ja, da jeg var seks eller syv.
- Jeg kunne ikke lide det. - Jeg kan ikke se dig som lille.
Jeg var nærmest, som jeg er nu. Genert…
Se.
Jeg var asocial.
Hinkestensbriller… En freak.
En freak? Hvad er en freak?
En freak er…
anderledes.
Så er jeg også en freak.
Hold spisepinden med denne finger.
Hvorfor bruger du dem?
Læg den på den her finger.
- Hvorfor spiser du med pinde? - Åbn munden.
Jeg beklager.
Godmorgen.
Hvad er i værelset nedenunder?
Det, som jeg ikke kan åbne.
Der er ingen kameraer i soveværelset eller fællesarealerne.
Kun dem i gangen og ved indgangen.
Jeg behøvede kun at hacke det første.
Og når de ser, jeg ikke bliver ældre…
eller at jeg altid gør det samme?
Vi optager dit signal her og sender det, når vi vil.
Det er nemt.
Hvad gør de med resten af passagererne om 20 år,
når deres rejse er ovre?
Rebecca-enheden informerer dem om en fejl i navigationen,
og turen forlænges for evigt.
Hvorfor?
For at studere deres helbred længere.
Hvor meget længere?
Simulatorerne åbner først dørene…
…når biovidnerne bekræfter, at hver passager er omkommet.
Hvordan…
Hvordan kunne du gå med til den slags?
Jeg vil gerne vise dig noget.
LUFTKATASTROFE
Hugo blev en del af mit liv kort efter.
Da han forklarede mig eksperimentet
så jeg vist bare kun det positive i det.
Med rejsesimulationen Jorden-Celeste
kan vi redde millioner af liv verden over…
…som turene bliver en realitet.
Det var det, jeg tænkte på.
Så…
…du så på det store hele og havde intet imod at ofre ti mennesker?
Nej.
Det havde jeg ikke dengang.
- Jeg elsker, når du er vred. - Marta.
Det er sandt.
Derfor giftede jeg mig med hende.
- Jeg mener det. - Det gør jeg også.
Tolv timer uden vand hver dag.
Og vi er de heldige. I andre sektorer er det værre.
Så I to mødtes i Spanien, da I var børn?
Det er korrekt.
Jeg anede ikke, Alex arbejdede her.
Da jeg løb ind i ham i kontrolrummet, troede jeg det ikke.
Selvfølgelig. Sikke en overraskelse!
Helena er en genial datatekniker.
Intet under, de bragte hende hertil.
Det må være det samme for dig. Ingen snak om Órbita-programmet.
Det er fortroligt.
Hvad synes du, Xiao?
Du er ikke overbevist om turen til Celeste.
På et tidspunkt må vi træffe en beslutning.
Enten går vi tilbage til at være fordums huleboere
eller rejser til Celeste.
Men du tror stadig, vi kan ordne tingene her.
Jeg ville ønske, vi ikke opgav Jorden.
Jeg kan ikke lide, at min dreng bruger halvdelen af sit liv på et skib
for at nå en planet, vi ikke engang kender.
Jeg ville slet ikke overveje det.
Marta og jeg ville øjeblikkeligt blive afvist ved boarding-protokollen.
Reproduktionskravet er dumt.
Der kan du se.
Vi er en afskyelig art,
og vi fortjener den planet, vi har fået.
Men det gør vores børn ikke.
Ja, Katherine. Bare rolig.
Alt gik godt. Alle ti simulatorer er i orden.
Inspektionsprocessen var en succes.
Jeg tager mig af det. Vi ses efter udvalgsmødet.
Alex!
Kan du komme her et øjeblik?
- Gør det ondt? - Nej.
Det var ikke solen denne gang.
Jeg ringer til Xiao.
Du vil knap kunne mærke nålen.
Laura tager sig af dig, hun er dygtig.
Laura, behandl hende som familie.
Alt det her.
Og så ses vi på kontoret.
Godt.
Alex, herovre.
- Er det alvorligt? - Nej, det tror jeg ikke.
Vi må vente på resultaterne.
Det er bemærkelsesværdigt, hvor delikat og hvid hendes hud er.
Som om hun aldrig har fået sol.
Datateknikere er som vampyrer, du ved.
Er det derfor?
Alex, hvor fandt du hende?
GENETIK-INGENIØRER - ÓRBITA 04
TESTEMNE - ÓRBITA 04
FORTROLIGT
OVERSIGT - KLON 04
OVERSIGT - KLON 06
For 24 år siden gav du os adgang til klonbanken,
en modig gestus,
som klart adskilte os fra de fire andre byer,
hvor Órbita-programmet udvikles.
OVERSIGT - KLON 09
Biovidnet giver os reelle data
om rejsens indvirkning, ikke blot for fysisk helbred…
…men også det mentale helbred for vores fremtidige passagerer.
AKTUEL BOPÆL MANDALAY-KOMPLEKSET
Dette bringer os ikke blot videre, med lader os også forberede passagererne.
Det afhænger ikke af race
eller grænser.
Det er ikke engang et politisk emne.
Sagen er, at vi er en art,
som står overfor enden på sin egen eksistens.
Det står klart, at vi ikke har kunne beskytte eller varetage
Jordens begrænsede resurser.
Og alligevel,
en tidlig morgen,
dukkede planeten GJ909 op på teleskoper på halvdelen af jorden.
MANDALAY-KOMPLEKSET
Først trodsede det vores vildeste fantasier…
…men med tiden er det blevet vores eneste, hør mig, eneste…
…mulighed for overlevelse.
Som I kan se…
…giver dens eksistens
os muligheden for at drømme om en bedre fremtid.
Og jeg taler ikke om os, men om vores børn og børnebørn.
Jeg taler om muligheden for, som art, at starte forfra.
Klonbanken fungerer kun med prøver fra folk, der er omkomne
for mindst to generationer siden.
Helena, du er unik.
Ligesom alle andre.
Nej, ikke ligesom alle andre.
Helena, I er genetiske kopier
af meget sunde og langtlevende folk.
I er faktisk bedre end de fleste.
Hvad godt gør det mig?
Jeg skaffer noget kaffe.
Det var ingeniøren, var det ikke?
Hvordan kunne du efterlade mig sådan?
Kom så, tag den nu.
Hvor er kaffen?
Hvad laver du?
Far?
Hun skal tilbage.
Jeg ringer til security. De er her om fem.
Nej, vent.
- Vi må tale med Hugo. - Nej, vent.
Jeg beder dig, vent.
Jeg beder dig!
Adgang godkendt.
Helena?
Helena!
OVERSIGT - KLON 09
Gå til hovedvejen. Tag den første taxi, du kan finde.
Far ringer til programmet. Jeg kan intet gøre.
Er du enig med ham?
Skynd dig.
Jeg er på vej.
Er du okay?
Hvorfor fortalte du mig det ikke?
Du besøgte dine forældre.
- Hvorfor sagde du det ikke? - Vi må gå.
Nej.
- Vi skal afsted. - Alex.
Du er det eneste, jeg har.
Og du løj for mig.
Jeg beklager.
Det er derfor, jeg har brug for en hånd.
Ved Katherine det? Selvfølgelig.
Katherine gav ordren.
Okay, vi ses i morgen.
Okay.
- Tak, Silvia. - Vær forsigtig.
Hvad sagde hun?
Hun giver os nøglen, når hun tager afsted.
Det bliver værre, ikke?
En smule, jo.
Vi finder dem, Katherine. Jeg sværger.
Sværg ikke. Gør det bare.
Jeg fløj hele natten bare for at komme hertil og se dig i øjnene.
Hugo, du er en genial astrofysiker.
Og videnskabsmænd på dit niveau her i verden
kan tælles på én hånd.
Tak.
Men selv de lyseste stjerner falmer.
Jeg er ligeglad, om han vender tilbage.
Hendes parametre er ikke relevante længere.
Det er meget vigtigt, at I fanger dem.
Forhåbentlig i live.
Specielt hende.
Er du okay?
Hvad, hvis vi tager fejl?
Hvad med de andre ni passagerer?
Hvorfor er jeg anderledes end dem?
Adgang godkendt.
SAMTALEPIGER
Nu forstår jeg det her rod.
Du er smuk.
Tak.
Da mine forældre boede i Isaura,
var det et fattigt kvarter, men normalt, ikke kaotisk som i dag.
Hvis du ikke generer nogen, så generer ingen dig.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal takke dig.
Nok en kollega, der glemte noget.
Bliv her.
Ingen kan se jer her.
Hvad laver I?
- Sænk stemmen, frue. - Vi har lukket.
Hold kæft.
Kender du ham?
Ingen anelse.
Medlemsjournalen siger, han kommer her ofte.
Det er første gang, jeg har set ham.
Hvad laver du her så sent?
Et software-tjek.
De udvælges tilfældigt. Det er min tur i dag.
Jeg skulle afsted om fem minutter.
Kunne du vise os din kabine, tak?
Selvfølgelig.
Hvem er det?
Det er Hugo.
Hvorfor er den ikke forbundet?
Jeg var ved at lukke. Det sagde jeg.
Kan du slukke for den, tak?
Rør dig ikke, blink ikke.
Klart.
Tak.
De er standardprojektioner.
De bevæger sig ikke?
Nej.
Aldrig?
Aldrig.
Ikke engang sådan her?
- Hvordan? - Sådan her.
Den bevægede sig.
- Den der? - Ja.
Er du sikker?
Den kan ikke bevæge sig. Umuligt.
- Hvorfor ikke, frue? - Fordi sensorerne er slået fra.
Det er ikke umuligt. Jeg så det.
Det er din fucking fantasi! De kan ikke bevæge sig!
Tag det roligt.
Bed dem om at komme ud.
Frue, bed dem komme ud.
Satans!
- Se? Jeg sagde, de var her! - Alex, lad os komme afsted!
Kom så, vi må springe.
Kom så.
Dig først.
Jeg må se, hvordan du gør det. Kom nu.
Kom så!
Skyd ikke!
Før hende til bilen.
Ham har vi ikke brug for.
Alex, hvad fanden foregår der?
De ødelagde næsten min klinik.
Det er jeg ked af.
Jeg sagde, jeg ikke havde set dig og ikke kendte hende.
- Hvorfor tog du ikke telefonen? - For farligt.
Nummeret kan aflyttes. Ring ikke til mig igen.
- Læste du min besked? - Ja. Det er derfor, jeg er her.
Okay.
Jeg analyserede Helenas prøve, og det ser ikke godt ud.
Hun har en meget sær mutation i sin hud.
Hun er som en sommerfugl, der ikke kan leve i den her sump.
De tog hende.
Hun er her ikke længere.
Bedre for hende.
Det eneste sted, hun kan leve nu, er derinde.
Hendes hud vænnede sig til trykmiljøet inde i rumskibet.
Du forstår ikke.
Datastrømmen er afbrudt.
Jeg må få hende ud derfra.
Der er noget andet.
Lad mig gå ind igen.
- Det går ikke. - Hvorfor?
- Det går bare ikke. - Hvorfor?
Fordi vi frakoblede Órbita 09.
Så forbind den igen.
Sådan fungerer tingene ikke, Helena.
Jeg vil udtrykke mig klart.
Vi kan ikke bruge dig længere.
Lad Alex være i fred.
Jeg beder dig.
Du beder om det umulige.
Ved du, hvor dyrt det er at holde simulatoren i drift?
Giv mig én god grund til at sætte hende ind igen?
Katherine, jeg kan ikke lade hende være udenfor.
Og nu kan jeg ikke putte hende tilbage.
- Så fortæl mig, hvad jeg skal gøre. - Det ved du godt. Du har 24 timer.
Alex.
Jeg har et forslag.
Forslag?
Foreslår du mig noget?
Ja, men først vil jeg se Helena.
Nu holder du fandme!
Du forelskede dig i forsøgskaninen.
Kan du høre, hvor latterligt det lyder?
Hugo, hvis nogen har noget at vinde her, så er det dig.
Kommer hun til at lide?
Hun bliver søvnig.
Der går ca. to minutter.
Hun vil ikke ane, hvad der sker.
Stop!
Hey, stop!
Stop, dit svin!
Kode 3 ved indgangen.
Jeg talte lige med Hugo!
Jeg sagde stop!
Han venter mig!
- Stop lige der! - Han venter mig!
- Stop! - Nej!
Sænk jeres våben.
Han er ingeniør.
Stop, allesammen.
Alex, du er i værre form, end jeg troede.
Jeg tilbyder dig det, du har ønsket dig hele livet.
Men du kunne også lyve.
Og du kunne skyde mig.
Og det gør jeg.
Ligesom du gjorde med Silvia.
Men hvis jeg taler sandt, så hold dit løfte.
Jeg vil ind i rumskibet med Helena.
De er skøre, du er skørere.
Det ved jeg.
POSITIV - 6 UGER KØN - KVINDE
Du har altid villet tilse en simulatorfødsel,
men bestyrelsen tillod det aldrig.
Præcis.
Men bestyrelsen er her ikke nu.
De eneste, der er her, er Katherine og Hugo.
Jeg har din tilladelse, Katherine?
Gør, som du mener, du bør gøre.
Værsgo.
Jeg har én betingelse.
FARE - STRÅLINGSRISIKO
T-minus ti, ni, otte syv, seks, fem, fire,
tre, to, én, nul.
Tekster af: Jonas Kloch